Bezoar ibex hunting trips in Bulgaria - Hunting area Трънчовица 5925
Balkan ibex hunt in Bulgaria - Hunting area Трънчовица 5925
Balkan shooting in Bulgaria - Hunting area Трънчовица 5925
Mountain ibex hunt in Bulgaria - Hunting area Трънчовица 5925
Mountain shooting in Bulgaria - Hunting area Трънчовица 5925
Bezoar ibex hunting in Bulgaria
Bulgaria Hunting Trips - Discounted bezoar ibex hunting trips on bghunters.com - Big game hunting area Трънчовица 5925
» Bulgaria Hunting Trips » Bezoar ibex hunting in Bulgaria » Hunting area Трънчовица 5925
- Hunting trips directly from outfitters:
Bezoar ibex hunting trips in Bulgaria
Hunting area Трънчовица 5925
We hunt some of the best areas for ibex in Bulgaria!
Bezoar ibex hunting period & methods
Bezoar ibex hunting in Bulgaria season:
- Аll year round
- Best hunting period: Nov 15 - Mar 15
Bezoar ibex
Scientific Name: Capra aegagrus
Habitat: Bezoar Goats live across several different countries in Eastern Europe, the Middle East and Asia. They inhabit mountainous areas at heights of up to 4,000 m above sea level, and like a mix of rocky outcrops and shrubby vegetation or coniferous forest. In the Caucasus region, which includes countries such as Armenia, they also occur in more open, arid habitats.
Description: The Bezoar Goat belongs to the sub-family Caprinae, sometimes described as the ‘goat antelope’ family. It contains a wide range of species that live in a variety of extreme environments, from deserts to alpine plateaus.
The Bezoar or Wild Goat is one of the main ancestors of the modern domestic goat. Like other goat antelopes, Bezoar Goats are stocky, gregarious bovids. Gregarious animals tend to form groups or loosely formed communities with others of the same species.
Male Bezoar Goats (billies) have a head-body length of 129 - 152 cm and can weigh up to 90 kg, while females (nannies) are smaller, weighing up to 55 kg.
Coat colours vary depending on the region and season. In the winter, adult males have a pale, ashy coat. This contrasts with their dark beard and chest, and with dark stripes along their spine, across their shoulders and front legs, and along their flanks. Both males and females of this species have horns. Females’ horns are rarely longer than 33cm, whereas adult male’s horns are far more striking. At up to 127 cm long, they curve upwards and backwards from the head in an arc shape.
Hunting method: Stalking
Hunting available in: Bulgaria (limited numbers of licences)
Hunting services: Standart price list
Bulgaria Hunting Trips | Hunting area Трънчовица 5925
- Лов Трънчовица 5925
- ✓ Hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Hunting in Europe Трънчовица 5925
- Caccia in Bulgaria Трънчовица 5925
- Chasse en Bulgarie Трънчовица 5925
- Jagd in Bulgarien Трънчовица 5925
- Caza en Bulgaria Трънчовица 5925
- Κυνήγι στη Βουλγαρία Трънчовица 5925
- Bulgaristan'da Avcılık Трънчовица 5925
- ✓ Big game hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Red deer hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Fallow deer hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Roe deer hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Wild boar hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Mouflon hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Barbary sheep hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Chamois hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Himalayan tahr hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Wood grouse hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- ✓ Small game hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Pheasant hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Quail hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Turtle-dove hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Partridge hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Wood pigeon hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Woodcock hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- European hare hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- ✓ Waterfowl hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Wild duck hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Goose hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- ✓ Predator hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Wolf hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Jackal hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
- Fox hunting in Bulgaria Трънчовица 5925
Bezoar ibex hunting trips in Bulgaria
Big game - Bezoar ibex shooting in Bulgaria - European mountain hunts
- Bezoar ibex hunting in Bulgaria
- Трънчовица 5925
Big game - Bezoar ibex hunts in Bulgaria
Bezoar ibex hunting in Bulgaria - Трънчовица 5925:
- Bezoar ibex hunting in Austria
- Bezoar ibex hunting in Belarus
- Bezoar ibex hunting in Croatia
- Bezoar ibex hunting in Czech Republic
- Bezoar ibex hunting in Estonia
- Bezoar ibex hunting in Finland
- Bezoar ibex hunting in France
- Bezoar ibex hunting in Germany
- Bezoar ibex hunting in Greece
- Bezoar ibex hunting in Hungary
- Bezoar ibex hunting in Ireland
- Bezoar ibex hunting in Italy
- Bezoar ibex hunting in Latvia
- Bezoar ibex hunting in Lithuania
- Bezoar ibex hunting in Macedonia
- Bezoar ibex hunting in Montenegro
- Bezoar ibex hunting in Poland
- Bezoar ibex hunting in Portugal
- Bezoar ibex hunting in Romania
- Bezoar ibex hunting in Russia
- Bezoar ibex hunting in Serbia
- Bezoar ibex hunting in Slovakia
- Bezoar ibex hunting in Spain
- Bezoar ibex hunting in Sweden
- Bezoar ibex hunting in Turkey
- Bezoar ibex hunting in Ukraine
- Bezoar ibex hunting in United Kingdom
- Bezoar ibex hunting in England
- Bezoar ibex hunting in Scotland
Keywords:
- balkan hunting
- bezoar ibex hunting
- european mountain hunts
- bezoar ibex
- bezoar ibex hunt price
- BOOK YOUR HUNT IN BULGARIA
Гургулица
(Streptopelia turtur L.)
Срокове на ловуване
Ловът на гургулица е разрешен
от 15 август до 30 октомври.
Препоръчителни патрони със съчмен заряд за отстрел на гургулица
Екипът на БГ Ловци (bghunters.com) Ви препоръчва следните патрони:
- Препоръчителни патрони - 24g за 16 кал. / 32g за 12 кал.
- № на сачмите - 9, 7
- Разстояние - 30 метра
Разпространение на гургулицата
Видът екологически е силно пластичен и обитава широк ареал на разпространение. Гургулица се среща в Европа и част от Азия. У нас гнезди в цялата страна в районите, заети от нискостъблени гори. Гургулицата е прелетна птица. Тя зимува в Сахара и Судан. У нас идва през април, а септември - октомври отлита н юг.
Описание на гургулицата
Главата и задния гръб на гургулицата са синкави, останалата част е охрено-кафява, с по-тъмни рисунки. Долната част на тялото й е сивкава с розов оттенък. От двете страни шията й има две петна, съставени от по няколко реда черни и бели перца. Краят на кормилните пера на гургулицата, с изключение на средните две, завършва с бяла ивица, а най-външните имат бяло външно ветрило. На дължина достига 28-30 cm, а на тегло - 100-170 gr.
Местообитания на гургулицата
Гургулицата е един от най-характерните представители на горските екосистеми. Тя се среща повсеместно в нашата страна, въпреки че всяка измината година количеството й намалява. Най-многочислена е в равнинната част. Типичните й местообитания са широколистните гори, парковете, залесителните пояси, крайречните насаждения, единичните дървета сред полето и малките горички сред обработваемите площи. Предпочита периферията на горите и избягва големите непрекъснати горски комплекси. Не гнезди в населени места.
Храна на гургулицата
Основната храна на гургулицата са семена. През първата половина на лятото тя използува преди всичко семената на дивите, а през втората - на културните растения. Особено много обича семената на маслодайните растения като слънчоглед, коноп и др., от които бързо се угоява преди отлитането на юг.
Биология на гургулицата
Гургулицата гнезди по ниските дървета и високите храсти на 2-3 m от земята. Гнездото й е плоско, направено е от клечки. То прозира и често отдолу се виждат яйцата. В някои случаи използва стари гнезда на пойни птици. У нас гнезди два пъти годишно. Двамата родители мътят най-често 2 бели яйца в продължение на 13-14 дни.
По-голяма част от времето гургулицата прекарва по дърветата. На земята слиза, когато се храни и когато пие вода. Тя се задържа в места с водоизточници, където редовно ходи да пие. Има сравнително постоянен режим на хранене и почивка. През есента се събира на малки ята, но често се струпва в големи количества в слънчогледовите блокове. Може да се наблюдава по електрическите стълбове и телефонните жици, по стари дървета, около местата за пиене на вода.
Естествени неприятели на гургулицата
Най-опасни за гургулицата са дневните грабливи птици, бялката и златката, които атакуват гнездата с яйцата или малките пиленца.
Ловностопанско значение на гургулицата
Широкоразпространен и многочислен вид в почти целия си ареал. Европейската популация на вида (включително и Азиатската част на Турция) се оценява на 2,3-13 млн. двойки. Интересен обект на лов. Месото и е много вкусно, особено преди отлитането, когато тя е добре угоена.
Лов на гургулици
Ловът на прелетен дивеч в България - пъдпъдък, бекасина, гургулица, гривяк и бекас започва от първата събота след 15 август. От изброените птици най-разпространена и многобройна е гургулицата.
Гургулиците са прелетни птици за България, те отглеждат поколение тук, но през есента отлитат на юг. За лов се разчита, както на тук излюпените птици, така и на прелетни ята от средна и южна Европа. Прелетните ята се съсредоточават предимно в северозападните райони на страната - около градовете Видин, Кула и Грамада. Изобилието на гургулици в тези райони през септември става такова, че те стават напаст за нивите със зрял слънчоглед, поради което причиняват осезаеми вреди на фермерите.
До края на август се разчита само на местни птици. Тогава те се хранят из нивите с ожънати жита (стърнища), затова се търсят около тях. Като зърнояди птици гургулиците се нуждаят от много вода за пиене, поради което е излишно да ги търсим по места, където няма изворна, заблатена или течаща Вода. Нощем се нуждаят от високи, клонести дървета с гъста корона за преспиване, затова най-често ги срещаме около гористи долове, в дъното на които текат малки рекички.
В началото на септември започват да зреят слънчогледите, семето на които е любима и основа храна за всички гълъбови птици. От него гургулиците бързо натрупват подкожна тлъстина, която впоследствие се явява техния енергиен резервоар по време на дългия прелет на юг. Тогава птиците наедряват и стават с 50% по-тежки от отстреляните в средата на август.
Ловът на гургулици е много приятен. Поради многочислеността им ловецът може на воля да постреля, при което и трофеите са повече. Същевременно този лов не е лек, защото изисква наблюдателност и ловен опит, за да могат да се открият местата на обитание на птиците, както и местата, които посещават за хранене и водопой. Трябва до съвършенство да се овладее изкуството за дебнене, защото те са изключително предпазливи и плашливи, надарени с остро зрение. И накрая ловецът трябва да бъде отличен стрелец, защото гургулицата лети бързо и високо, като понякога рязко лъкатуши в полет.
У нас на гургулици се ловува индивидуално, като се използват следните методи :
- Лов на прелитащи над слънчогледите птици
Сутрин от разсъмване докъм 10 часа и следобед от 15 до 18 часа гургулиците се отправят за хранене в нивите със слънчоглед. Ловецът се движи бавно из високите растения, като за маскировка е облечен в камуфлажно облекло, а на главата си поставя "шапка" от слънчогледови зелени листа. Стреля се както по прелитащите птици, така и на подплашените от нас.
Обикновено при внимателно ходене из слънчогледа птиците прелитат на височина 20-30 м., което изглежда доста невероятно за неопитните ловци. По-лесна е стрелбата по излитащи хранещи се птици, защото тогава те летят сравнително бавно право от ловеца, поради което прицелването е значително по-лесно.
Разновидност на този начин на ловуване е стрелбата по кацнали хранещи се птици на слънчогледовите пити. Те се забелязват отдалеч и понякога, увлечени в лакомията си, допускат ловеца на 30-40 м. Този лов е по-лек, но изисква продължително ходене сред бодливите слънчогледи по време на летните горещини. За сметка на това откриването на ударените птици е значително по-лесно, защото се запомнят местата, където кацат птиците, и се търси около тях. Докато при лова на прелет птиците падат далеч и откриването им в гъстите и високи слънчогледи, често с много плевели, е много трудно. Използването на куче-птичар за апортиране на отстреляните птици у нас не се практикува, защото ритриварите у нас не са разпространени, а другите птичари от честата стрелба се изнервят, развалят дресировката си и след това не работят добре на пъдпъдък. Още повече, че миризмата на гълъбовите птици изглежда не е привлекателна за тях и те не ги търсят с охота.
- Лов от укритие
Това е основен начин на ловуване на гургулици у нас, особено за по- възрастните ловци, за които броденето из високите слънчогледи е уморително и те предпочитат статичния лов. При прелитането си от местата за почивка към местата за хранене и водопой и обратно гургулиците се движат почти по едни и същи въздушни пътища. За почивка и наблюдение на местността те често кацат на самотни дървета с рядка корона и сухи клони по тях и престояват известно време там. Това те правят и по дърветата из нивите със слънчоглед и по жиците на електропроводите. В последния случай те кацат в близост до стълбовете, навярно защото изолаторите им приличат на кацнали птици, спокойствието на които им гарантира безопасност. В близост до подобни места (на 25-35 м. разстояние) се изгражда укритие, най-често колиба от клони и бурени, в която ловецът причаква гургулиците. Често, за да се привлекат към дадено дърво летящите птици, по клоните му се закрепват в естествена поза убити птици. Те действат като примамка - гургулиците са дружелюбни птици и ухотно кацат до себеподобните си. Навярно вида на спокойно кацналите птици им вдъхва доверие, че мястото е безопасно.
Този метод е много резултатен, особено когато птиците са в изобилие. При него не се загубват ранени птици, защото почти всички, по които стреляме, остават поразени на място поради възможността за точно прицелване по неподвижна мишена. Много са малко неточните изстрели, почти всеки патрон сега е сигурен трофей. Гургулиците се отстрелват със сачми №9 за първата стреляща цев и №7 във втората цев. Намирането на ударените птици е лесно, защото те падат под дървото или под жиците на електропровода.
За жалост, този прекрасен лов продължава само до средата на септември. След това гургулиците отлитат и се срещат много рядко. Остават само единични екземпляри, които навярно по здравословни причини не са успели да натрупат мазнини за прелета и ловът им става случаен. Гургулицата е чудесен трофей. Тя е красива птица и връзката с трофеи наподобява букет есенни цветя. От гастрономическа гледна точка тя е деликатес, особено когато е отстреляна през септември и е достатъчно затлъстяла. Месото й е нежно, сочно и много вкусно и може да се приготвя по най-различен начин. Най-вкусна е изпечена на скара върху дървени въглища. Супата от тлъсти вътрешности е истински шедьовър на кулинарията с тънкото си дивечово ухание и вкус.
След горе написаното навярно всеки ще разбере, защо тази иначе дребна птица е любим дивеч за повечето български ловци.